- Du-te de ia-ți calul! - Nu-l găsesc.
- Ce vrei să spui? Cum poți să pierzi ceva atât de mare ca un cal?
- Stai pe el, ticălosule!
Dă-te jos înainte să-ți zbor creierii!
Ticălosule! Mizerabilule!
La naiba, m-a lovit.
- Nu-i lăsați să scape! - Te iubesc.
Curva!
Banii mei!
- Ne oprim aici? - Nu, nu ne oprim.
O să continuăm să găsim un loc în care să murim de foame.
- Piciorul mă omoară. - Cred că o sângerare e bună, Frank,
Pentru că într-adevăr e sânge!
- Pupă-mă-n fund. - De ce n-o faci tu în locul meu?
Rufus!
Eu și Frank vom fura cai odihniți. Tu stai de pază.
Nu ucide mai mult decât e necesar.
- Ce-a spus? - Am spus eu și gata.
Tu ai spus.
Frank, să mergem.
Nu sunt cei mai buni cai de furat?
Căutați ceva?
Sunt Jim Caulder, proprietarul.
Bună ziua, Jim Caulder.
Pine Bluff e dincolo.
Nu mergem la Pine Bluff.
Adăpați caii și plecați.
- I-am adăpat. - I-ai udat pe tot corpul!
- Auto-apărare. - Caută ceva de mâncare.
- Gătește ceva. - Asta e treabă de femeie.
- Fă cum îți spun. - La naiba.
Întotdeauna îmi ating bilele.
Voi face un tort de bălegar de vacă!
Uite ce am pentru cină.
Frank, Emmett!
Să mergem.
Ai whisky, doamnă?
Whisky?
Eh!
Ești prea îmbrăcată.
Taci și uită-te la mine.
Îmi placi.
Ei bine.
Eu și caii avem nevoie de apă.
Dă-mi aia.
Ești căsătorită cu unul din ticăloșii pe capul cărora s-a pus preț?
- Ești un vânător de recompense. - Da.
Omori oameni pentru bani?
Știi un motiv mai bun?
Așa cred.
Soțul te-a părăsit-o pentru o domnișoară mai tânără?
Aș fi vrut eu.
Mă înveți cum să trag?
- Vrei să omori pe cineva? - Da.
Prostii.
Noaptea trecută n-ai putut ajuta un om căruia îi era frig.
- Voi învăța. - Las-o baltă.
Nu știu ce s-a întâmplat, dragă, dar las-o baltă.
Și iadul uită.
Nu știu ce s-a întâmplat și nici nu-mi pasă,
dar, orice-ar fi fost,
lucrurile nu se rezolva cu-n pistol.
- Adică, n-ai să mă ajuți? - Asta e.
Te voi recompensa.
Pătura aia n-are buzunare.
- Nu e vorba de bani. - Pot să tratez multe.
Cum ar fi să-l omor.
Dacă te voi învăța să tragi,
poți să-ți răzbuni fundul.
E fundul meu.
Ar fi trist să-l lăsăm ca o sită.
E cel mai frumos fund pe care-am pus ochii.
Dacă ești norocos, mai ai multe de văzut.
Nu-mi asum riscuri, n-am nevoie.
- Ce înseamnă asta? - Că ești o mincinoasă, doamnă.
Dacă mă mai atingi, și te agiți din nou ai să te trezești cu Winchester-ul în ceafă.
Răspunsul e nu, categoric nu.
Nu.
Doamne!
Câți erau?
3.
Și soțul tău?
L-au omorât.
Cămașa mea bună.
- Ești un imbecil, Rufus! - Chiar crezi, prostule.
De îndată ce te vindeci, îți pisez fundul lovit.
Întotdeauna 2 contra 1.
N-ar fi fost așa dac-ar fi trăit tata.
Ar fi trăit, dacă n-ar fi fost ucis.
De câte ori să-ți spun c-ar fi trebuit să-și curețe arma?
Asta nu se-ntâmplă peste noapte sau în fața tatălui.
Ce-a mă rămas din el. Ne urmăresc soldații?
Sunt sigur. Iată-i.
- Să pregătim o ambuscadă. - La dracu! Să plecăm de-aici.
Ține, îmbracă-te.
Porți o pătură ca și calul meu.
Mă cheamă Price,
Thomas Luther Price.
Sunt doamna...
Mă cheamă Hannie Caulder.
Bine. Să mergem, Hannie Caulder.
Unde?
În Mexic, am un bun armurier.
Un armurier?
Unde vrei să te învăț să tragi?
Dacă nu te deranjează călătoria cu un mort...
Nu mă deranjează.
Cumpără-ți pantaloni și cizme.
Va fi un drum lung.
Voi fi la bar dacă mă cauți.
Și ce fac cu cele pe care le-am purtat?
Le speli.
Îmi pare rău că n-am avut mărimea ta.
Fă baie cu ele și poate o să-ți fie bune.
Vezi dacă se potrivesc. Nu le arunca până nu se usucă alea.
După cum spui, ar putea fi unul dintre oamenii din sat.
Frații lui. Pe unul îl cheamă Rufus.
Clemens. Au trecut pe-aici săptămâna trecută, dar n-au oprit.
Știi unde s-au dus?
Am mirosit că vor trece pe-aici acum două zile,
și încă n-au trecut.
- Mulțumesc, șerifule. - Pentru puțin. De câte ori dorești.
Dacă n-ai fi fost șerif, te-aș fi numit eu.
- Ai fundul ud. - Și tu bărbia.
Tipul ăla e în formă...
Da.
Dă-mi pantalonii, Thomas.
Thomas!
Thomas Luther Price.
Eu sunt.
Hannie.
Altul?
El a vrut-o. Harrington, Samuel.
Viu sau mort
750 de dolari, Union Pacific.
Bună plată pentru un minut de muncă.
Dacă se poate dovedi cine e.
Poate-ai auzit de el. Stă în orașul tău de mai bine de o lună.
Ai fi putut-o face singur,
dac-ai fi știut.
Mă numesc Price, serios, Tom Price.
Îmi pare rău, domnule Price.
- N-am avut nici o idee... - Ai banii?
Faci o treabă minunată, aducând gunoaie ca astea.
Mi-aș fi dorit să fi fost și eu la fel...
Mă refer la mine.
- Iertați-mă, doamnă. - De ce?
Îi era teamă c-am să răcesc, cu pantalonii uzi.
Într-adevăr, domnule Price.
Pentru înmormântare.
Am să vin să văd mormântul.
Va fi acolo. Va fi acolo.
Bine.
Să mergem în Mexic.
Cine sunt?
Lasă-mă să-i văd.
Stai culcat. Vrei să-ți zboare creierii?
- Văd c-ai observat. - Da, sunt bolnav după tine...
La pământ. La pământ.
- Am un plan. - Care? Să murim de foame?
- E o idee bună... - Taci.
- Plecăm. - Ăsta e planul?
- Da. - Și, apoi ce facem?
Dacă continuăm se mergem, vom rămâne în viață.
Să mergem, haideți.
Îl cheamă Bailey.
Nimeni nu știe de ce s-a stabilit în Mexic.
A deschis un magazin în New Orleans.
La începutul războiului, a continuat să facă arme pentru confederați.
Când Nordul a cucerit orașul în 1963, a trebuit să dispară.
Cu yankeii nu s-a înțeles rău,
doar că Abe Lincoln era o curvă.
Și un rebel înarmat l-a împușcat în cap.
Bailey ți-a dat arma asta?
Nu, am luat-o de la cineva care n-a mai folosit-o.
Dar astfel a reușit
ca și cum ar fi făcut-o de două ori.
I-ar fi fost mult mai ușor, dacă trăia mai aproape de civilizație.
Pentru că nevasta i-e mexicană
și are copii mai mulți decât degetele de la mâini.
Cred că e o viață rea. O casă și copii.
Un om ar trebui să lase ceva în urma lui
în afară de lucrurile obișnuite.
Și o femeie la fel.
Avem companie, copii.
Thomas, ce bucurie să te văd.
Și eu, amice.
Asta e Hannie Caulder.
- Bun venit în Mexic, domnișoară Caulder. - Doamnă.
Bun venit în Mexic, domnișoară Caulder.
Ai terminat duelul cu Adams ăla?
E bine. Am venit să văd dac-ai mai făcut copii.
Doi. Aici noaptea se face frig.
Să intrăm în casă.
La naiba, la naiba! La naiba!
- Ce nu e-n regulă, Em? - Ce nu e-n regulă?
- Sigur că da. - Taci, Rufus!
Îți spun ce nu e-n regulă.
4 lovituri în două săptămâni și suntem terminați.
- Și mi-e foame! - Mai avem cafea.
Și 3 cai ca să-i mâncăm.
Dacă te atingi de-un singur fir de păr al animalului meu...
Nu m-aș atinge de nimic ce-ar fi fost între picioarele tale.
Și fata din Sonoră Town?
N-ai mirosit-o.
Sigur că da. E-adevărat, Em?
Și tu, ce știi?
Nu-ți amintești de noaptea aia când am venit mirosind a crini?
- Asta nu dovedește nimic. - Mă faci mincinos?
- Em, m-ai făcut mincinos. - Pentru că ești!
Când nu ți-am spus adevărul?
Când ai zis că diligența pe care trebuia s-o jefuim nu e păzită!
- Și aproape ne-au împușcat pe toți. - Așa-i.
Dar a fost o greșeală, nu o minciună!
În plus, niciodată n-am spus că sunt perfect.
- Am spus... - Taci, Rufus. Încerc să gândesc.
- La ce? - La naiba...
Era o glumă, Em. Ți-ai pierdut simțul umorului?
Și mi-aș fi pierdut și fratele mai mic,
dacă n-ar fi tăcut fiul ăsta de cățea!
- Frank. - Da.
De unde putem fura dinamită?
- Să-l zburăm pe idiotul ăsta? - Nu, nu pentru asta.
Mergem să jefuim altă bancă.
Îți amintești când a spus...
- Despre ce oraș vorbeai? - Sonora Town.
Sonora Town. Asta mi-amintește de un tip...
E foarte frumoasă.
Vrea să fie bărbat.
Nu va reuși niciodată.
- Nu, probabil că nu. - Mai bine i-am mulțumi lui Dumnezeu.
Pot să știu pentru ce?
- E o poveste lungă. - Și nu e treaba mea.
Bine,
Când eram în armată...
Ar fi trebuit să fi fost ușor. Da apar mereu unele probleme.
Când mai ușoare, când mai subțiri, din oțel,
Și asta e slăbiciunea mea.
Deci se pot folosi niște trucuri.
Thomas?
Va fi o noapte foarte rece.
Tot ce se poate.
Hai aici.
Hai cu amândouă mâinile ridicate și întinse.
Mai sus, așa.
Ține asta la înălțimea umerilor, și rotește-o, câte jumătate de fiecare dată.
Bine. Acum, dă-i drumul, încet.
N-o lăsa să alunece.
Pune-o jos, așa cum ai ridicat-o.
Să mergem.
Mai repede!
Bine. Te-ai descurcat foarte bine.
Repetă zi și noapte.
Până când poți s-o faci de 30 de ori.
Apoi, voi fi gata?
Apoi, îți voi da ceva mai mare decât pietrele alea.
Pentru arma aia vom folosi de 3 ori mai multă pulbere.
Dacă n-o să-ți explodeze în față, ar trebui să țină.
Cine e ăla?
Pare a fi un predicator.
Nu e.
Mecanismul de aprindere.
Două săptămâni.
Poate una.
Să nu-ți pese prea mult de exteriorul armei.
Pentru că întotdeauna am văzut că moartea nu e ceva atractiv.
Ci ceva rău și putred, de unde numai e cale de întoarcere.
Cel puțin poți adaugă puțin stil.
- Pentru ce două declanșatoare? - Face parte din magia Bailey.
Evită să apeși percutorul cu degetul mare.
Folosește vizorul pentru declanșarea inferioară.
Și percutorul invers. Acum, trage să vezi cum e.
Nu apăsa niciodată pe trăgaci, dacă nu ești îndreptată.
Chiar dacă arma e descărcată.
Asta e prima ta lecție de tir.
Să mergem.
Să mergem de aici.
N-are rost să ne apropiem,
Până nu ești destul de rapidă.
Bine...
Scoate arma din toc încet și cu atenție.
Nu...
Încet și cu atenție. Mă bine fă-o bine decât să te grăbești.
Dovada.
Cu brațul întins. Uită-te peste armă.
Deschide amândoi ochi. Fă cum îți explic eu.
Apasă pe trăgaci, nu trage de el.
Ce zici? Tare ca un catâr, așa e?
- Da. - Calibrul 45.
Calibrul 45. Ridică un om în aer.
- Dar n-am atins ținta. - Te-a smucit.
Hai, mai la dreapta.
N-a fost rău.
Încearcă din nou.
Acum înclină-te un pic. Urmărește ținta, înțelegi?
Dă-i drumul.
Din nou.
Înc-o dată.
Calcularea distanței nu e lucrul cel mai important.
Către seară, umbrele se prelungesc
și-ți dau impresia că e o distanță mai mare.
La amiază, nu e nici o umbră. Soarele e sus pe cer.
Se pare că l-ai putea atinge.
Dacă ești prea aproape de un om, îl vezi în amănunt.
Îi vezi transpirația,
îl vezi cum salivează, cum clipește.
Și în timp ce-l studiezi, te poate ucide.
Dă-te înapoi,
observă totul.
Și nimic,
și trage aici.
Drept aici.
Și după ce tragi, mișcă-te.
Dă-i drumul.
Avansezi în timp ce tragi, el de asemenea trage.
În afară de distanță, observă-i firea.
Uite, acolo e un tip, în stânga ta,
Pare-a fi un ticălos,
totul e rigid în soare,
degetele pe centură, picioarele îndepărtate, pălăria pe spate.
La dreapta ai altul, căruia nu-i vezi fața,
dar îi vezi pălăria... Se pare că nici nu te-a văzut.
Și trebuie să-i omori pe amândoi.
Ar trebui să-l omori prima dată pe cel mai rapid.
Repetă.
Aici.
Drept aici. Să continuăm să lucrăm.
Se pare că e un om care trece prin viață omorând.
Să mergem.
Bailey!
Sunt clienți?
Se putea și fără ei.
Copii, în casă.
Repede.
- Salut. - Salut.
Cu ce te pot ajuta?
Winchester-ul.
Bailey.
Din nou, Hannie!
Încă o dată, Hannie!
Rufus, la pământ. Vrei să explodezi?
- Doar un minut. - La pământ!
A spus...
Ai distrus banii!
Prostule, prostule!
Să mergem, Rufus.
- Em? - Isuse!
Mulțumesc, Em.
Cel de la bar mi-a spus că e bine.
Ieri în Congres. Ar putea veni în după-amiaza asta.
Îți repet, lasă-i, Hannie.
- Nu pot. - La naiba, nu poți.
Vreau să spun că nu pot.
- Vor primi ceea ce merită! - Dar tu nu.
Câștigi sau pierzi, ai pierdut.
Nu mai sunt aceeași.
- Sper. - E viața ta, doamnă.
Ce viață dacă orice bărbat...
- Și eu sunt bărbat! - Și ce vezi?
O femeie care se apleacă din pură josnicie.
Îmi doresc să fi plecat de-acolo.
Ar fi trebuit să știu.
Du-te. Numai am nevoie de tine.
Doar m-ai folosit, așa e?
Da.
După cum spui,
ești o mare mincinoasă.
Cum de n-ai bani? Unde ți-e partea de la ultimul jaf?
Ce parte? Nu mai am nici un ban.
Frank are dreptate, Emmett. Femeile i-au păpat banii.
Ce vrei? Pantalonii îi sunt mai goi decât capul.
Taci! Em, spune-i să tacă.
Taci!
Și 2 sunt 4!
Ce bine mirosi, Frank. Nu te întoarce.
Dacă ai putea face tot ce spui,
viața ți-ar fi fost mai ușoară,
Și mai lungă.
Scoate-ți centura.
Și arunc-o jos.
Lovește-o cu piciorul și întoarce-te.
Frank Clemens, da?
- Așa se spune. - S-au pus 100 de dolari pe capul tău.
Asta numesc eu inflație.
Biroul șerifului e pe cealaltă parte a pieței.
Să vedem dacă putem ajunge împreună.
Thomas.
Scoate-mă de aici.
Ai avut dreptate.
Sunt o mincinoasă.
Și nu știi să tragi.
Acum cine minte?
Să-i omori, Hannie.
Voi încerca.
Promite-mi...
Promite-mi că nu...
Hannie...
Sunt un fiu de cățea!
Da, doamnă?
Frații Clemens, știi unde sunt?
Ceilalți nu știu, dar Frank e în camera 22.
Îmi ajunge ca să încep.
Ei, nu-mi amintesc să te fi angajat.
Sigur că nu. Caut pe cineva.
Dacă e acolo sus, nu merită efortul.
Pentru mine, da.
- Începe în curând, Herman? - Mai târziu, doamnă.
- Voi fi afară în soare. - Da, doamnă.
Sus.
Mai repede.
- Stai să-mi iau pantalonii. - Nu e nevoie de mai mult.
Ce-nseamnă asta?
Că vreau să te omor.
Adică vei încerca".
Când ești gata.
Înc-o dată, Hannie.
Înc-o dată.
Anda, a căzut afișul!
Aici sunt. Exact 100 de dolari.
La naiba, femeie, nu era nimic de împărțit.
Amândouă jumătățile sunt la fel, nu?
- Pentru înmormântare. - E...
E un gest neobișnuit.
Am învățat-o de la un om puțin neobișnuit.
Și sper ca banii să ajungă la înmormântare.
Nu știu dacă-mi place ce insinuați, doamnă.
Nu trebuie să-ți placă, amintește-ți.
Nu-ți va place când ceilalți frați Clemens vor auzi despre asta.
Din partea mea, aș vrea să fie oricând.
Am furat o Biblie, Em.
Ce vrei să citești în memoria lui Frank?
Știi că nu pot citi! Lasă-l să meargă în iad!
N-ar trebui să faci asta, Em. Dumnezeu se va supăra și noi...
- Taci odată! - Să hotărască altcineva pentru Frank.
- Se spune o singură dată! - De acord.
Frank,
Ești mort.
Dumnezeule...
Mi-e dor de tine, ticălosule!
Decât să plângi, mai bine-ai căuta-o pe cățeaua care-a făcut-o.
La naiba! Da, când am s-o văd pe ticăloasă...
Iartă-mă, Doamne... Copoiule. Ce dorință...
Încearcă să ne omoare familia.
- Cum dracu ai ghicit? - Trebuie s-o omorâm.
S-o prindem și s-o omorâm.
Ce fac acolo?
- Nu-mi pasă de un rahat. - Du-te și vezi!
Spun că sunt săpate două gropi.
Au fost comandate.
- De cine? - De o femeie din oraș.
Deci ea e...
Spune-le să-și sape singuri una, e tot ce au nevoie.
- Ea? - Ea! Să mergem s-o omorâm!
- Dă-mi un sfert din asta. - Asta nu e ca și whisky-ul, doamnă.
Dar avem sticle mai mari.
Lasă dracului sticla.
Salut, Rufus.
Cred c-ai devenit foarte inteligentă în ultimul timp.
Nu pot spune același lucru despre tine.
Ce bine...
Am petrecut în casa ta, așa e?
Depinde pe cine consideri c-a petrecut bine.
Nu te-am recunoscut imediat.
După cum te-am văzut îmbrăcată...!
Știi? Eu și Emmett suntem foarte afectați
Pentru ceea ce i-ai făcut lui Frank.
Era fratele nostru.
Și frații nu cresc în copac.
Să-ți spun ce-o să facem.
Eu, tu și Emmett vom da o petrecere pentru vremurile de altă dată,
și apoi ne vom separa de restul.
Să mergem.
Mișcă-ți fundul.
A spus ca mobila...
- Asta-i pentru înmormântare. - Dar aici sunt pentru doua.
Exact.
Mi-ar face o mare plăcere dacă vei pleca din orașul meu
înainte de-a muri vreun nevinovat în timpul schimbului de focuri.
De ce nu le-ai spus asta fraților Clemens?
Nu deranjau pe nimeni. Au trecut dintr-o parte în alta pentru c-au fost urmăriți.
- Ești dată naibii. - Să-ți spun ceva, șerifule.
Spune-i ultimului Clemens că Hannie Caulder îl așteaptă la vechea închisoare.
Am să termin ce-am început și n-am să te mai deranjez.
Ești o femeie foarte dură, Hannie Caulder.
Cineva a spus
că nici o femeie nu e dură, doar bărbații sunt slabi.
Ce cățea!
Cine dracu se crede de mi-a plătit înmormântarea familiei?
Unde naiba e?
Unde e?
La vechea închisoare. A spus că te-așteaptă.
Așa deci.
Asigură-te că va fi auto-apărare.
Dacă ești în apropierea unui bărbat,
cască bine ochii.
Ai să-i vezi sudoarea,
Îl vei vedea cum salivează
și cum clipește.
Fi atentă la mâinile lui, la ochii lui.
Amintește-ți că și el te observă.
Alege-ți un loc.
Hai, Hannie, pregătește-te.
Acum!
Încă o dată, Hannie, încă o dată.
Câștigă sau pierzi, pierzi, Hannie Caulder.
Viața...
Nu e niciodată ușoară,
Nu până
Găsești o cale
De a
Mai înceta să fie o luptă.
S-o facem mai liniștită
În fiecare zi.
Multe lupte
Și certuri
Creează munți
Între oameni.
Oamenii care râd,
Oamenii care cântă,
Oamenii care iubesc,
Aceștia contează.
Viața
Nu e niciodată ușoară
Nu până când
Nu găsești o cale
De-a o face
Să nu mai fie o luptă
Și când e ușoară
E grea.
Să rămână așa.